Subject: EPS ettepanek eriõe staatuse laiendamine
From: "Elle-Mall Sadrak" <[email-masked]>
To: "Karmen Joller - SOM" <[email-masked]>, "Liis Paas - SOM" <[email-masked]>, "Gea Otsa - SOM" <[email-masked]>, "Anniki Lai - SOM" <[email-masked]>,Anne Randväli - SOM <[email-masked]>, "Info - SOM" <[email-masked]>
Date: Tue, 7 Oct 2025 14:54:11 +0300

Tähelepanu! Tegemist on välisvõrgust saabunud kirjaga.
Tundmatu saatja korral palume linke ja faile mitte avada.

Lugupeetud minister Karmen Joller

Esitame Eesti Perearstide Seltsi poolt muudatusettepanek - eriõe staatuse 
laiendamine eripädevusega/lisapädevusega pereõdedele esmatasandil

Põhjendus ja eesmärk

Pereõde on esmatasandi tervishoius sageli patsiendi esimene kontakt. Ta viib 
läbi iseseisvaid vastuvõtte, kogub anamneesi ning langetab esmaseid 
otsuseid. Paljudel juhtudel suudab pereõde iseseisvalt lahendada lihtsamaid 
ja keskmise raskusega tervisemuresid ning koostöös perearstiga kujundada 
patsiendi edasist raviteekonda.

Perearstipraksises töötav õde peab valdama teadmisi kogu elukaare ulatuses – 
lastest eakateni. Tema töö hõlmab ägedate haigusseisundite käsitlust, 
krooniliste haigete jälgimist, ennetustööd ja tervisenõustamist. Tegemist on 
kliiniliselt ja kommunikatiivselt keeruka töövaldkonnaga, mis on oma 
olemuselt võrreldav eriõendusega. Pereõdede iseseisvad vastuvõtud, 
otsustusõigus ja vastutus viitavad sellele, et nad täidavad juba täna 
olulisel määral eriõe rolli.

Ettepanek

Pereõdedele, kes on töötanud esmatasandil vähemalt kaks aastat ja läbinud 
vaimse tervise pereõe ja/või kliinilise farmakoloogia täienduskoolituse, 
tuleks anda vastavas valdkonnas eriõe staatus.

Täiendõppe mõju ja kasutegurid

Vaimse tervise täiendõppe läbinud pereõde on võimeline: hindama patsiendi 
vaimset seisundit; pakkuma esmast tuge ja nõustamist; jälgima raviplaani ja 
selle kulgu; pikendama teatud ravimite retsepte vastavalt kehtivale 
regulatsioonile.

Seeläbi saab vaimse tervise toe osutamine patsiendile kiiremaks ja 
kättesaadavamaks. Õigeaegne sekkumine esmatasandil aitab ennetada hilisemaid 
haiglaravisid, töövõimekadu ja pikaajalist ravi. Tegemist on 
lisandväärtusega kogu esmatasandi meeskonnale.

Eestis on vaimse tervise probleemide levimus kasvutrendis – nii 
täiskasvanutel kui lastel. Samas on vaimse tervise spetsialistide nappus (nt 
kliinilised psühholoogid ja vaimse tervise õed), eriti väiksemates 
keskustes; psühhiaatrilise abi järjekorrad, eriti lastepsühhiaatrias, kuude 
pikkused; täienduskoolituse kättesaadavus piiratud – 2025. a vaimse tervise 
mikrokraadiprogrammi vastuvõttu ei toimunud, varem oli vaid 6 õppekohta 
aastas; pooltel vaimse tervise probleemidega inimestel jääb vajalik ja 
õigeaegne abi saamata.

Vaimse tervise roheline raamat osundab pereõe rolli olulisusele vaimse 
tervise esmase hindamise ja varajase sekkumise läbiviijana. Samuti tuuakse 
välja vajadus spetsialiseeruda vaimse tervise teemadele.

Muudatuse oodatav mõju

Kättesaadavus paraneb – vaimse tervise toe osutamine muutub kiiremaks ja 
kodulähedasemaks.

Koormus väheneb – psühhiaatrite ja eriarstide töökoormus langeb, 
ravijärjekorrad lühenevad.

Selgus rollides – eriõe staatus määratleb selgemalt õe vastutusala ja 
iseseisvuse perearstipraksises.

Motivatsioon ja kvaliteet – ametlik tunnustamine motiveerib pereõdesid 
täiendõppeks ja spetsialiseerumiseks. Kujuneb välja esmatasandi 
karjäärimudel, mis tagab ametikoha atraktiivsuse ja suurendab lojaalsust 
erialale.

Terviklik meeskonnatöö – pädevusjaotus toetab paremat koostööd ning 
suurendab esmatasandi suutlikkust.

Täiendav põhjendus: vajadus ametliku uue staatuse järele

Pereõde: töötab vastavalt Pereõdede tegevusjuhendile; töötab iseseisvalt, 
teostab triaaži ja esmaseid otsuseid; määrab analüüse ja uuringuid, 
planeerib raviteekonda koostöös perearstiga; omandades retseptiõigust, võib 
pikendada ravimiretsepte; III astme pädevusega

võib koostada e-konsultatsioone.

Tänane üleminekuskeem lubab EÕL-il kuni 2027. aastani anda ajutiselt III 
pädevuse tasemega võrdsustatud staatust. Pärast seda saab eriõeks saada 
ainult magistrikraadiga õendustöötaja. Alates 2032.aastast ei oma täna 
eriõde III pädevusega hinnatud pereõde enam eriõega võrdsustatud õigusi. 
Selline lahendus ei ole õiglane ega praktiline, kuna see viib olukorrani, 
kus senise töö ja pädevuse säilimise juures võib pereõde justkui „kaotada” 
oma staatuse.

Eriõendus põhineb haridusel ja kindlate kompetentside omandamisel. Eriõde 
omandab õpingute käigus põhjalikud teadmised valdkonnas ja on pädev 
iseseisvalt vastu võtma oma valdkonnas. Täna on eriõdede otsustusvõime, 
õiguste ja vastutuse ulatus ning autonoomia suurem õdedega võrreldes.

Samas on üldteada, et pereõde on iseseisev spetsialist, kes täiendab end 
igal aastal minimaalselt 60 tunni ulatuses, on pädev hindama patsiendi 
terviseseisundit ja võtma vastu otsuseid oma pädevuse piires. Pereõde, kes 
läbib mikrokraadiõppega võrreldava täiendkoolituse, on oluliselt suurema 
pädevusega ning võimeline kandma enam vastutust ja seeläbi õigustatud saama 
ka enam õigusi võrreldes pereõega, kelle täiendkoolituse maht eriõde III 
pädevuse tasemele veel ei vasta.

Vaimse tervise koolitusprogramm esmatasandile annab pereõele vajaliku 
pädevuse hinnata inimese vaimset tervist, koostada õendusplaan ja rakendada 
esmatasandile sobivaid õendussekkumisi. Seeläbi väheneb vaimse tervise õdede 
ja eriarstiabi koormus ning inimesele on tagatud parem juurdepääs 
tervishoiuteenusele. Koolituse läbinud õde suudab hinnata ja juhtida riski, 
planeerida teenuse osutamist ja võtta vastutust. Rahvusvahelise Õdede 
Nõukogu andmetele tuginedes on teada, et peale magistrikraadiga eriõdede on 
osades riikides spetsialiseerunud õed (specialised nurse), kel on 
ulatuslikud kogemused ja teadmised konkreetsel erialal, aga puudub 
magistrikraad. Spetsialiseerunud õel on lubatud tegutseda kindlaksmääratud 
tegevusalal ja ulatuses. Antud ettepanekuga oleks spetsialiseerunud õde 
võrdsustatud eriõega, juhul kui töötab esmatasandi meeskonnas ning on 
läbinud vaimse tervise täiendkoolituse pereõdedele.

Ettepanek on luua ametlik ja jätkusuutlik uus staatus:

Eripädevusega pereõde – kellel on süvendatud pädevus ja täiendõpe ning kes 
töötab iseseisvalt perearstipraksises või Lisapädevusega pereõde, 
analoogiliselt juba eksisteeriva retseptiõigusega.

Magistrikraad ei ole ainsaks ega otstarbekaimaks lahenduseks: 
perearstipraksised on väikesed ja töökohapealne töömaht ei võimalda sageli 
kõrvalt magistriõpet. Mikrokraadiõpe aitaks hiljem pereõel võimaluse ja 
soovi korral asuda eriõe õppesse, et omandada paindlikumalt magistrikraadiks 
vajalikud õppeained.

Vajadus on kliiniliste oskustega spetsialistide järele, mitte juhtimisalase 
kompetentsi arendamise järele. Töötavad pereõed vajavad spetsialiseerumise 
kaudu stabiilset karjäärimudelit.

Tulevikulahendus ja ettepanek määruse muudatuseks

Kujundatava eripädevuse kriteeriumid võiksid olla: töö peremeditsiinis 
vähemalt 2 aastat põhikoormusega; täiendkoolitus: retseptiõigus ja/või 
vaimse tervise lisapädevus; III astme erialane pädevus ja selle 
resertifitseerimine; kvalifikatsiooni püsivus ja rakendatavus 
perearstipraksises.

Soovitame muuta sotsiaalministri määrust „Iseseisva õendusabiteenuse 
osutamine ja õendusabi erialad”, lisades järgmise sätte: „(3) Perearsti 
nimistu alusel tegutseva perearstiga koos töötavat pereõde, kes on töötanud 
perearstiabis vähemalt kaks aastat ja on läbinud kliinilise farmakoloogia 
täienduskoolituse ja/või vaimse tervise pereõe täienduskoolituse, 
käsitletakse õiguslikult vastava õendusabi eriala omandanud eriõena.”

Kokkuvõte

Täiendõppe läbinud ja praktikas rakendatud oskustega pereõde täidab juba 
täna eriõe rolli esmatasandil. Ametlik tunnustamine eriõena parandab vaimse 
tervise teenuste kättesaadavust; vähendab eriarstiabi koormust; loob 
pereõdedele õiglasema ja motiveerivama karjäärimudeli; aitab säilitada ja 
arendada esmatasandi tervishoidu üle Eesti.

Lugupidamisega

Eesti Perearstide Seltsi nimel

Elle-Mall Sadrak