Subject: Keskkonnaministri 16.12.2016 määruse nr 71 liiklusmüra maksimaalsete normide tõlgendamisest
From: Marko Ründva | Kajaja <[email-masked]>
To: "TA Info" <[email-masked]>
Cc: Natalja Šubina <[email-masked]>, "Margus Korsjukov" <[email-masked]>
Date: Fri, 13 Feb 2026 16:21:31 +0200

Tähelepanu! Tegemist on väljastpoolt asutust saabunud kirjaga. Tundmatu 
saatja korral palume linke ja faile mitte avada.

Tere päevast

Kliimaministeeriumi dokumendiregistrist on võimalik leida allolev kiri, 
mille Kliimaministeerium on saatnud Tallinna Keskkonna ja Kommunaalametile 
seoses Keskkonnaministri 16.12.2016 määruse nr 71 liiklusmüra maksimaalsete 
normide tõlgendamisega.
Kliimaministeeriumi (kui müra regulatsiooni väljatöötaja ja haldaja) kirjas 
Tallinna Keskkonna- ja Kommunaalametile) on üheselt mõistetavalt selgitatud, 
et müra normtasemete tagamise kohustus lasub müraallika valdajal, mitte 
mürast mõjutatud kinnistu omanikul.

*

	Milline on Terviseameti seisukoht maksimaalsete helirõhutasemete 
ületamisest olemasolevas linnakeskkonnas, olemasolevatel hoonestatud 
elamumaadel? Kelle kohustus on tagada, et olemasolevatel elamumaadel ei 
ületa maksimaalseid helirõhutasemeid? Kes peaks selle üle teostama 
järelevalvet?

*

	Vastavalt Õiguskantsleri poolt Terviseametile saadetud kirjale 11.05.2022 
nr 7-4/220671/2202552: 
<https://www.oiguskantsler.ee/sites/default/files/2024-11/Terviseameti%20j%C3%A4relevalve%20norme%20%C3%BCletava%20m%C3%BCra%20%C3%BCle.pdf> 
https://www.oiguskantsler.ee/sites/default/files/2024-11/Terviseameti%20j%C3%A4relevalve%20norme%20%C3%BCletava%20m%C3%BCra%20%C3%BCle.pdf
	...
	Inimestel on õigus eeldada, et õigusaktiga kehtestatud nõudeid järgitakse 
ning tagatud on vähemalt piirnormidele vastavad keskkonnatingimused. 
Õigusaktis kehtestatud piirnormi ületamist saab käsitleda olulise 
keskkonnahäiringuna (keskkonnaseadustiku üldosa seaduse § 3 lg 2 p 1).

*

	Kui ongi teostatud mõõtmised, kus on fikseeritud määruses toodud 
piirtasemetest kõrgemad väärtused ja tõendatud rikkumine müraallika valdaja 
poolt, siis Terviseamet on keeldunud detailplaneeringu kooskõlastamisest, 
kuigi loogika ütleb, et müraallika valdaja peab tagama, et nõudeid ei 
ületata. Selle asemel keeldub amet detailplaneeringu kooskõlastamisest, 
karistades seeläbi kinnistu omanikku kellelegi teise tegevuse eest ja 
kinnistu omanik on antud olukorras kannataja. Palun selgitada sellise 
halduspraktika õiguslikku alust?
*

	Kuidas põhjendab Terviseamet olukorda, kus olemasolevas linnakeskkonnas 
(kus LAmax tasemed on identsed planeeritavate aladega, näiteks 
kõrvalkinnistu) ei rakendata mingeid sunnimeetmeid elanike kaitseks, kuid 
uue hoone puhul, mis pakuks siseruumides elanikele oluliselt paremat 
kaitset, loetakse samad välistasemed välistavaks asjaoluks?
	Vastavalt Eesti seadusandlusele (sotsiaalministri 12.11.2025 määrus nr 61) 
on kehtestatud eluruumides maksimaalsele helirõhutasemele nõuded öisel ajal, 
millest tuleb kõikide uute hoonete puhul lähtuda.
*

	Miks Terviseameti Põhja regionaalosakond jätkuvalt ja pidevalt nõuab 
liiklusmüra maksimaalsete helirõhutasemete hindamist detailplaneeringute 
raames?

Tervitades

Marko Ründva

juhatuse liige

Kajaja Acoustics OÜ

[email-masked]

Saatja: Rasmus Pruus
Saatmisaeg: reede, 19. detsember 2025 15:33
Adressaat: [email-masked]' <[email-masked]>
Koopia: [email-masked]' <[email-masked]>
Teema: Keskkonnaministri 16.12.2016 määruse nr 71 liiklusmüra maksimaalsete 
normide tõlgendamisest

Tere

Pöördusite Kliimaministeeriumi poole seisukoha ja tõlgenduse saamiseks 
seoses ministeeriumi vastutusalas oleva keskkonnaministri 16.12.2016 
määrusega nr 71 „Välisõhus leviva müra normtasemed ja mürataseme mõõtmise, 
määramise ja hindamise meetodid“ (edaspidi määrus nr 71).

Käesolevaga edastab Kliimaministeerium seisukoha Teie 08.12.2025 kirjas nr 
10-14/3229-1 toodud kolmele küsimustele:

1.	Kas kehtiva KeM määruse nr 71 kohaselt ei tohi liiklusmüra maksimaalset 
helirõhutaset päeva või öö jooksul ületada mitte ühtegi korda? Palun 
selgitage seoseid siseruumis ja välisõhus leviva maksimaalse mürataseme 
vahel. Lisaks palume seisukohta seoses trammide tekitatud müraga. 
Trammiliikluse poolt tekitatud müra mõõtmised näitavad mõningatel juhtudel, 
et kuigi päevane ja öine piirväärtus on mõõtepunktis tagatud, siis esineb 
öisel ajal maksimaalse helirõhutaseme ületust. Mõõtmistulemused näitavad, et 
maksimaalse mürataseme ületused võivad olla juhuslikud, näiteks ühe ja sama 
trammimudeli erinevad trammid võivad tekitada erineva tasemega müra, jäädes 
ühel hetkel mõõtes alla lubatud maksimaalse mürataseme ja teisel ajahetkel 
mõõtes ületada seda. Samas on teatud trammimudelite puhul suurem tõenäosus, 
et nende mudelite trammid ületavad maksimaalset mürataset.

Kliimaministeeriumi seiskoht: Määrus nr 71 § 6 lg 3 ja määruse Lisa 1 ei 
täpsusta, mitu korda võib liiklusmüra maksimaalse mürataseme ületus päeva 
või öö jooksul aset leida. Kuna tegemist on hetkelise tipptasemega, ei ole 
LpA,max iseseisvalt sobiv näitaja pikaajalise keskkonnamõju või elanikkonna 
üldise mürakoormuse hindamiseks, vaid täiendab keskmise mürataseme 
näitajaid. Määruses nr 71 kasutatakse maksimaalset mürataset täiendava 
piirväärtusena, et vältida väga valju ja häiriva üksiksündmuse esinemist 
müratundlikes piirkondades ning koos keskmiste müratasemete näitajatega (nt 
LAeq), mis iseloomustavad pikaajalist kokkupuudet müraga. Määruse nr 71 
eesmärk ei ole keelata iga üksikut ja juhuslikku maksimaalse väärtuse 
ületust.

Määruse nr 71 ülesehitus ja loogika seisneb selles, et liiklusmüra 
maksimaalse mürataseme piirväärtus on keskkonnaseisundi hindamise 
kriteerium, mitte automaatne keelunorm iga üksiksündmuse kohta. Määruse 
rakendamine eeldab seega kontekstuaalset ja proportsionaalset hindamist, sh 
müra esinemise sagedust, kestust, juhuslikkust ning vältimatust.

Välisõhu normid on suunatud keskkonna taluvuspiiridele üldisemalt. 
Sotsiaalministri 12.11.2025 määruse nr 61 lisa 1 märkus, mille kohaselt 
rakendatakse siseruumis maksimaalse mürataseme nõuet üksnes juhul, kui öö 
jooksul esineb vähemalt viis vastavat liiklussündmust (nt sotsiaalministri 
määruse nr 42 versioonis kehtis nõue ainult uutele hoonetele, mitte 
olemasolevatele), ei ole vastuolus määrusega nr 71, vaid täpsustab 
siseruumide tervisekaitselist lähenemist. Siseruumide nõuded arvestavad 
hoone heliisolatsiooni, inimese vahetut terviseriski ning une häirimise 
tõenäosust. Välisõhus ja siseruumis leviva maksimaalse mürataseme vahel on 
funktsionaalne, kuid mitte üksühene seos. Siseruumis esinev maksimaalse 
mürataseme ületus eeldab üldjuhul vastava mürasündmuse olemasolu välisõhus. 
Samas ei too iga välisõhus toimuv maksimaalse taseme ületus automaatselt 
kaasa siseruumis nõuete rikkumist, kuna mõju sõltub hoone konstruktsioonist, 
kaugusest, suunast ja muudest leevendavatest teguritest. Näiteks 
detailplaneeringutes tuleb maksimaalsete müratasemetega võimalusel arvestada 
ja analüüsida, kuid neid ei tohi käsitleda absoluutse keelunormina. Eriti 
olukorras kui planeeringu ja ehituslahendustega suudetakse tagada 
siseruumide müranõuete täitmine ja keskmised müratasemed on normi piires või 
on leevendatavad.

2.	Palume täpsustada, kas KeM määruses nr 71  § 6 lg 3-s toodu tingib nende 
trammimudelite või üksiktrammide liiklemise keelustamise öisel ajal, mille 
puhul võib sagedamini esineda maksimaalse helirõhutaseme ületusi?

Kliimaministeeriumi seiskoht: Määruse nr 71 § 6 lg 3 ei sätesta automaatset 
kohustust keelustada konkreetsete sõidukite, sh trammide või trammimudelite 
liiklemist juhul, kui esineb maksimaalse helirõhutaseme üksikuid või 
juhuslikke ületusi. Näiteks olukordades kui mõõtmistulemused näitavad, et 
päevane ja öine keskmine müratase on tagatud, maksimaalse helirõhutaseme 
ületused on juhuslikud, mitte pidevad ning ületused võivad sõltuda 
konkreetse sõiduki tehnilisest seisukorrast, rööbaste olukorrast või muudest 
ajutistest teguritest. Küll aga võib olukord, kus teatud trammimudelite 
puhul esineb süstemaatiliselt ja prognoositavalt öiseid maksimaalse 
mürataseme ületusi ning see toob kaasa põhjendatud kaebusi või mõju 
elukeskkonna kvaliteedile, olla aluseks täiendavate meetmete kaalumisele. 
Kui teatud trammimudelid ületavad liiklusmüra maksimaalseid norme 
järjepidevalt, on tegemist süsteemse probleemiga. See kohustab müraallika 
valdajat ja KOV-i rakendama leevendavaid meetmeid (nt teehooldus, 
kiiruspiirangud, sõiduintervallid, müratõkked, tehnilised muudatused või 
trammide asendamine vaiksemate trammimudelitega), mitte tingimata kohest 
liiklemise keelustamist. Keeld on viimane abinõu ehk arvestama peab 
proportsionaalsuse põhimõttega.

3.	Milline on omavalitsuse kaalutlusõigus eelkirjeldatud juhul?

Kliimaministeeriumi seisukoht: KOVil on määruse nr 71 rakendamisel oluline 
kaalutlusõigus, mis tuleneb nii määruse üldisest eesmärgist kui ka 
haldusõiguse põhimõtetest. KOVi kaalutlusõigus hõlmab muu hulgas hinnangut 
sellele, kas maksimaalse mürataseme ületused on juhuslikud või 
süstemaatilised, mürasündmuste sageduse, kestuse ja ajastuse arvestamist, 
elanike häiringu ja kaebuste analüüsi, alternatiivsete leevendusmeetmete 
kaalumist enne piirangute kehtestamist, avalike huvide (ühistranspordi 
toimimine, ligipääsetavus) ja elanike elukeskkonna kaitse tasakaalustamist. 
KOV ei ole kohustatud rakendama kõige rangemat meedet (nt liikluskeeldu), 
kui eesmärki on võimalik saavutada leebemate ja proportsionaalsete 
lahendustega. Samuti ei saa üksik mõõtetulemus olla ainus alus piirava 
otsuse tegemiseks.

Lugupidamisega

Rasmus Pruus
Nõunik | Välisõhu osakond
625 3404 | [email-masked] 
<mailto:[email-masked]>
Kliimaministeerium | Suur-Ameerika 1, 10122 Tallinn, Eesti
www.kliimaministeerium.ee <http://www.kliimaministeerium.ee>