Subject: FW: Palume taas mõtestamist
From: "Info - SOM" <[email-masked]>
To: "Info - SOM" <[email-masked]>
Date: Mon, 12 Jan 2026 11:32:11 +0200

From: Ulli Luide <[email-masked] <mailto:[email-masked]> >
Sent: Monday, January 12, 2026 11:02 AM
To: Merike Võsotskaja - SOM <[email-masked] 
<mailto:[email-masked]> >
Subject: Palume taas mõtestamist
Importance: High

Tähelepanu! Tegemist on välisvõrgust saabunud kirjaga.
Tundmatu saatja korral palume linke ja faile mitte avada.

Tere

Meil tekib küsimusi nagu seeni pärast vihma, aga katsun mõelda nii, et 
tegelikult on see hea, sest tahame paremini mõista ja õigesti toimetada TTT 
raames. 😊

Reedel oli meil igakuine laia ringi kohtumine toetuste osas ja seekord 
teemaks eluasemekulud ja eluaseme kasutamise õigus.

Loomulikult saame aru, et lähtuda tuleb § 132 lõikest 4:

 (4) Kui taotleja soovib, et toimetulekutoetuse määramisel võetakse arvesse 
ka eluasemekulud, lisab ta taotlusele dokumendid, mis tõendavad:
  1) eluruumi kasutamise õigust – need esitatakse esmapöördumisel ning 
eluruumi kasutamise õigusliku aluse muutumisel;
  2) käesoleva seaduse § 133 lõikes 5 nimetatud jooksval kuul tasumisele 
kuuluvaid eluasemekulusid.

Eluruumi kasutamise õigust on seletuskirjades ja praktikas käsitletud 
laiemalt – selleks võib olla üürileping, kasutusleping (kuid siis, ei saa 
üüri küsida ega kompenseerida), omandiõigust tõendav dokument vms. Järjest 
enam on nii nagu töötamisega, ka elamisvõimalusi aina rohkem ja kirjumaid 
(nt mikrokorterid, kus teenused on hinna sees – nt Larsen majad, inimesed 
elavad hostelis pikaajaliselt, sest see on kõige soodsam variant, lisaks 
üüritakse hosteli tubasid ka nt kahekesi).

Seni on olnud praktika selline (nii juhendasin ka ise SOM-is ja nii 
toimetavad mitmed KOV-id ka täna), et kui inimesel on majutusteenuse leping 
(nt soodsas hostelis vms), on ka seda saanud võtta kulude katmisel aluseks 
juhul, kui a) olemas on leping ja b) kulud on lahti löödud esitatud arvel.

Siit aga tegelikult kerkib esile mitu erinevat probleemkohta, mille osas 
oleme valmis kaasa mõtlema, aga tahaks väga ka SOM seisukohta, millest 
tegelikult oleks abi kõikidele KOV-idele, et talitaksime õigesti ja 
võrdsetel alustel.

Juhtumid:

*	Inimesel on pikaajaline leping hosteliga. Lepingus on kirjas, et inimene 
maksab majutustasu ja kõrvalkulusid, mis esitatakse igakuiselt eraldi (vesi, 
elekter jne). Ütleks, et kulude kompenseerimine on võimalik ja probleemi ega 
küsimust ei ole.
*	Sama juhtum, kuid eraldatud on vaid majutustasu ja kõrvalkulud ühtse 
koondina (nn kommunaalid X eurot). Kas siis saaks võtta arvesse vaid 
majutustasu kui üüri, aga mitte kommunaale, kuna need on esitatud 
koondarvena? Kuigi, kui need oleks lahti löödud, saaks ka neid 
kompenseerida. Lisaks võivad need olla nii väiksed, et mahuks ka nt kütte 
vms alla ja inimene saaks abi kätte, aga see ei ole korrektne talitamine 
seaduse kohaselt ja kajastub ka statistikas siis ebakorrektselt.
*	Sama juhtum, kuid leping ütlebki, et tasuda tuleb vaid üür, mis ilmselgelt 
sisaldab kõrvalkulusid, kuid neid ei ole lepingus mainitud ja selle kohta 
mingeid arveid/tõendeid ei esitata. Justkui ei saaks kompenseerida midagi, 
kuigi tegelikult on see inimesele nt soodsaim võimalus elukoht tagada.
*	Sama juhtum, kuid lepingus on fikseeritud, et inimene maksab majutustasu, 
mis sisaldab ka kommunaalkulusid. Lisaks esitatakse tõend, et majutustasust 
15 eurot on vesi, 20 eurot elekter, 30 eurot küte. Iga kuu on täpselt samad 
summad ehk et tegelikku mõõtmist ei toimu. Kas ja mida saab TTT-s arvesse 
võtta? Mõnes mõttes ju fiktiivne olukord, samad esineb sellist lähenemist ka 
nt üürilepingutega – kommunaalid on küll lahti löödud, kuid on nii talvel 
kui suvel samad, omanik on lähtunud sellest, et summa summaarum on tulem 
tema jaoks sama.
*	Inimene rendib hostelis kaheses toas kohta. Lepingu variandid on kõik 
sarnased nagu eelpool mainitud. Kas kulu saab TTT-s arvesse võtta?

Meie vaatest on väga oluline, et oleks võimalik inimesele vastu tulla. 
Sageli on hostelid soodsamad või on mingi muu põhjus, miks korterit nt ei 
õnnestu inimesel üürida (nt kriminaalne taust, võlad vms). Samas tahame 
täpsemalt aru saada, kui paindlik saab seaduse looja hinnangul olla ja kust 
jooksevad piirid. Piiriks ei saa ju olla lihtsalt asjaolu, et SHS lööb 
kululiigid lahku ja statistikat tehakse samuti kululiigi põhiselt ja seega 
ei saa inimest toetada.

Oleme valmis ka arutama vajadusel, aga soov oleks, et saaks ikkagi natuke 
selgemad suunised, kas ja millal abistada saame. Tegelikkuses tekib ka 
küsimus, mis on kulude eraldamise mõte? Saan aru, et SHS sätestab kululiigid 
eraldi ja KOV on kohustatud neile ajakohased piirmäärad seadma. Aga näiteks 
olukord, kus inimene maksab hosteli eest kuus 255 eurot, aga arve esitatakse 
ühel real, ta toetust ei saaks. Kuidas saaks omavalitsus teda toetada? Üks 
variant on sotsiaaleluruum, aga ka seal on omad reeglid ja kriteeriumid ja 
alati ei pruugi see tegelikult vajalik olla, sest elukoht on inimesel 
olemas, lihtsalt seda ei saa nt TTT-s arvesse võtta. Samas oleks korteri üür 
kindlasti kallim kui see kogukulu hostelis.

Samuti oleks ju ebaaus, kui nt saaksime TTT-d maksta siis, kui arve esitaja 
esitab iga kuu täpselt samade kuludega arve, aga ei saa võtta arvesse, kui 
kõik kulud on arvatud üüri/majutuskulusse. Saan aru, et paberi mõistes on 
üks JOKK ja teine mitte, aga sisuliselt ju on suhteliselt sarnane olukord. 
Tulem aga väga erinev.

Palun aidake paremini seda teemat lahti mõtestada. 😊

Lugupidamisega

Ulli Luide

juhtivspetsialist

sotsiaalteenuste ja -toetuste osakond

505 5931