Subject: EKsL-i palve Võlaõigusseaduse ja tarbijakaitseseaduse muutmise seaduse eelnõu kindlustuslepinguid puudutavate sätete kohaldumise selgitamiseks
From: "Oliver Orumets" <[email-masked]>
To: "Karin Maisvee - JUSTDIGI" <[email-masked]>
Cc: "Justiits- ja Digiministeerium" <[email-masked]>
Date: Wed, 7 Jan 2026 10:10:48 +0200

Tähelepanu! Tegemist on välisvõrgust saabunud kirjaga.
Tundmatu saatja korral palume linke ja faile mitte avada.

Tere

Kirjutan Teile Eesti Kindlustusseltside Liidust (EKsL) seoses 13.10.2025
algatatud Võlaõigusseaduse ja tarbijakaitseseaduse muutmise seaduse
eelnõuga (toimik nr 25-1112). 16.12.2025 avalikustati eelnõude
infosüsteemis uuendatud ja täiendatud eelnõu ning seletuskiri.
Seletuskirja täpsustamisest ja lisatud täiendavatest selgitustest
tulenevalt on normide võimalik kohalduvus erinevatele finantsteenuste
lepingutele saanud võrreldes esialgsega üldiselt selgemaks.

Siiski soovime juhtida tähelepanu võimalikule vastuolule
kindlustuslepingute suhtes taganemisõiguse kohaldamisele (taganemisõiguse
tähtaja alguse kaudu) ning läbi taganemisõiguse sätetes sisalduvatele
viidetele (VÕS §-s 433 sisalduv viide VÕS § 56 kohaldamisest ja VÕS §-s 56
sisalduvad viited VÕS §-dele 541 ja 551) ehk lepingueelse teavitamise
kohustuse võimalik kaudne kohaldamine kindlustuslepingutele.

Plaanitava seaduse muudatustes sisalduvatest ristviidetest tulenevalt ei
ole antud juhul tagatud piisavat õigusselgust ja tegemist võib olla
tulevikus kindlustusandjatele õiguslikku segadust tekitava olukorraga,
mille tõttu palume alljärgneva probleemipüstituse osas ka Justiits- ja
Digiministeeriumi selgitust ja nägemust, et millised sätted pärast
plaanitavat seaduse muudatust kindlustuslepingute osas kohalduvad.

Võimalik vastuolu seisneb meie hinnangul järgmises:

VÕS § 53 lg 5 täiendusest (Sidevahendi abil sõlmitud finantsteenuse
lepingu puhul ei kohaldata käesolevas jaos lepingueelse teabe andmise,
tarbija taganemisõiguse ja selle teostamise tagajärgede ning ettevõtja
piisavate selgituste andmise kohustuse kohta sätestatut, kui Euroopa Liidu
õiguse või seda üle võtvate normidega on teatud liiki finantsteenuste
osutamise kohta sätestatud teisiti) tuleneb ning samuti seletuskirjas
rõhutatakse korduvalt, et sidevahendi abil sõlmitud lepingute üldnormide
ning teatud finantsteenuste lepingute suhtes kehtivate erinormide
paralleelkohaldamist ei toimu. Ehk juhul, kui teatud finantsteenuste
lepingute suhtes kehtivad lepingueelse teavitamise, taganemisõiguse jne
suhtes EL regulatsioonidest tulenevad erisätted (siseriiklikult sätestatud
VÕS eriosas), siis sidevahendi abil sõlmitud lepingute/finantsteenuste
üldsätteid nende suhtes ei kohaldu. Ehk üldreeglina kindlustuslepingute
suhtes kehtivad lepingueelse teavitamise, taganemisõiguse ja täiendavate
selgituste suhtes kindlustuslepingute eriregulatsioon ning sidevahendi
abil sõlmitud lepingute vastavad lepingueelse teavitamise jt sätted (sh
näiteks § 541) ei kohaldu.

Samas tulenevalt VÕS § 433 lõike 1 planeeritud muudatusest, kohaldatakse
sidevahendi abil sõlmitud kindlustuslepingutele §-s 56 sätestatut. (kolmas
lause muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt: „Sidevahendi abil sõlmitud
kindlustuslepingutele, välja arvatud käesoleva seaduse § 53 lõike 4
punktis 9 nimetatud lepingud, kohaldatakse §-s 56 sätestatut.“).
Eeltoodust eriosas sisalduvast viitest tuleneb, et kohaldamisel kuuluks
mitte üksnes § 56 tulenev taganemise tähtaeg vaid kohaldub kogu vastav §
56 regulatsioon.

VÕS § 56 sisaldab nii kahjukindlustuse (lg 14) kui elu- ja
pensionikindlustuse (lg 15) osas taganemistähtaja alguse osas viiteid VÕS
§ 541 lõikes 1 ning § 551 lõigetes 1 ja 2 sätestatud kohustuse täitmisele.
Samuti seob taganemistähtaja maksimaalse kestuse samade §-de võimaliku
mittetäitmisega (lg 2). Ehk taganemistähtaeg sõltuks kindlustusandja poolt
selliste normide täitmisest, mis kindlustuselepingule otseselt ei kohaldu,
aga mida kindlustusandja peaks siiski järgima üksnes seetõttu, et oleks
tagatud tarbija taganemisõiguse tähtaja algus.

Taganemise tähtaja osas suurendab ebaselgust ka asjaolu, et VÕS § 433
sisaldab jätkuvalt kindlustuslepingute taganemistähtaja erinormi, mille
kohaselt lõpeb taganemisõigus ühe kuu möödumisel esimese kindlustusmakse
tasumisest. Siinkohal ei ole selge, kas antud sätte näol oleks edaspidi
tegemist absoluutse erinormiga või kehtib see üksnes muude kui sidevahendi
abil sõlmitud kindlustuslepingute suhtes.

Oliver Orumets

jurist

+372 55 36 966

Eesti Kindlustusseltside Liit