Subject: Re: Küsimused ERR uudisloo jaoks
From: <[email-masked]>
To: "Maire Iro - AKI" <[email-masked]>
Date: Mon, 24 Aug 2026 11:06:00 +0300

Tähelepanu! Tegemist on välisvõrgust saabunud kirjaga.
Tundmatu saatja korral palume linke ja faile mitte avada.

Tere!

Suur tänu vastuste eest. Saadan paar jätkuküsimust täpsustamiseks.

Kuigi leppisime kokku, et helistame homme kell 14, siis võite saata vastused 
ka kirjalikult, kui jõuaksite enne homset.

1. Kuidas selliseid olukordi AKI hinnangul tulevikus vältida? Inimesed 
võivad arvata, et kui vara ei ole, polegi vaja pärimisõigust vormistada. 
Samas ei tea paljud eesti inimesed, et ligipääs surnud lähedase andmetele on 
saavutatav vaid pärimistunnistuse kaudu. Kas pärimistunnistuse vormistamist 
tuleks Teie hinnangul soosida?

2. Võib-olla tehnilisem küsimus. Kas andmeid ja vara saab sel juhul 
pärimislepingus eraldada? Näiteks siis praegune kohtuotsus, kus perekond oli 
otsustanud majanduslikel kaalutlustel pärimisõigusest loobuda.
3. Mõni muu kommentaar AKI poolt antud kohtuotsusele?

Ikka head
Anna Gerda Nurmetalo

----- Kiri Maire Iro - AKI <[email-masked] <mailto:[email-masked]> 
 >'lt ---------
Kuupäev: Fri, 21 Aug 2026 09:36:57 +0000
Kellelt: Maire Iro - AKI <[email-masked] <mailto:[email-masked]> >
  Teema: RE: Küsimused ERR uudisloo jaoks
Kellele: [email-masked] <mailto:[email-masked]>

Tere, Anna Gerda!

Saadan vastused kirjalikult. Vastab Andmekaitse Inspektsiooni jurist Kirsika 
Kuutma.

1. Kas TEHIK-u praktika selles olukorras keelduda terviseandmete jagamisest 
pärimisõiguse puudumise tõttu on teie hinnangul õigustatud?

Andmekaitse Inspektsioon ei anna hinnangut konkreetse menetluse asjaoludele, 
kuid üldiselt tuleb surnud isiku terviseandmete väljastamisel lähtuda 
kehtivast õigusest.

Isikuandmete kaitse üldmäärus ei reguleeri surnud isikute andmete kaitset 
ning jätab selle küsimuse liikmesriikide otsustada. Eestis reguleerib surnud 
isikute andmete töötlemist isikuandmete kaitse seaduse § 9. Selle kohaselt 
on seadusandja sidunud teatavate õiguste teostamise eelkõige pärijatega. Kui 
andmete väljastamiseks puudub seadusest tulenev alus, peab andmete valdaja 
üldjuhul nende väljastamisest keelduma.

2. Kuidas on korraldatud terviseandmete kaitse pärast inimese surma? Miks on 
seda vaja?

Isikuandmete kaitse üldmäärus kaitseb üksnes elusate isikute andmeid. Samas 
annab üldmäärus liikmesriikidele võimaluse kehtestada reeglid surnud isikute 
andmete töötlemiseks. Eestis on see reguleeritud peamiselt isikuandmete 
kaitse seaduse §-s 9. Leidub ka üksikuid sätteid eriseadustes.

(Näiteks surma põhjuse tuvastamise seaduse järgi teavitatakse surnu omakseid 
järgnevast: surnud isik, surmaaeg ja -koht ning surma fakt. Omastel on õigus 
saada ka järgnev teave: surmasündmuse, surma põhjuse, surma põhjuse tinginud 
asjaolu ja surma põhjuse tuvastanud isiku.)

IKS-i järgi on täisealisena surnud isiku andmed kaitstud 10 aastat pärast 
surma ning alaealisena surnud isiku andmed 20 aastat pärast surma.

Sellise kaitse eesmärk ei ole üksnes surnud isiku mälestuse austamine, vaid 
ka tema lähedaste õiguste ja huvide kaitse. Terviseandmed võivad sisaldada 
teavet, mis puudutab ka pereliikmeid, sealhulgas pärilikke haigusi, 
perekondlikke suhteid või muid tundlikke asjaolusid. Kui pika aja jooksul 
selliseid andmeid kaitsta, on seadusandja otsustada.

3. Ukrainas võidelnud ja kadunuks jäänud mees tunnistati Eesti kohtusüsteemi 
poolt surnuks. Kuidas käituda välismaal surnud inimese andmete kaitsega? Kas 
sellele kehtib mõni seadus või erand?

Kui küsimus puudutab Eestis töödeldavaid andmeid surnud isiku kohta, siis 
tuleb andmete väljastamise õiguspärasust hinnata Eesti õiguse alusel, 
sealhulgas isikuandmete kaitse seaduse § 9 järgi.

Ainuüksi asjaolu, et inimene suri või jäi kadunuks välisriigis, ei tähenda 
automaatselt, et surnud isiku andmete kaitsele kohalduksid teistsugused 
reeglid. Konkreetsete piiriüleste olukordade ja rahvusvahelise eraõiguse 
küsimuste osas saab selgitusi anda Justiits- ja Digiministeerium.

5. Kas käesolev kohtuotsus viitab AKI hinnangul võimalikule seaduslikule 
lüngale?

AKI praktikas on esinenud juhtumeid, kus seaduse sõnastus ei pruugi alati 
arvestada tegeliku elu vajadustega. Nt lähedased soovivad saada surnud 
inimese terviseandmeid näiteks surma asjaolude mõistmiseks, võimaliku 
ravivea hindamiseks, kindlustusjuhtumi lahendamiseks või muul õigustatud 
eesmärgil. Samuti võib juhtuda, et isikul puudub vara ning pärimismenetlust 
alustatakse sisuliselt üksnes selleks, et saada ligipääs vajalikele 
andmetele.

Näitena saame tuua ka olukorrad, kus lähedased võivad saada rohkem teavet 
elava, haiglas viibiva inimese kohta tema nõusolekul või seaduses ettenähtud 
korras, kui surnud inimese kohta. Seetõttu näeme, et kehtiv regulatsioon 
võib teatud juhtudel vajada täiendavat analüüsi ja võimalikke seadusandlikke 
täpsustusi.

6. Kui surnud inimese laps vajab terviseandmeid oma vanema säilmete 
tuvastamiseks ja matmiseks, kuid ei ole pärija, siis milline peaks olema AKI 
hinnangul andmekaitsest lähtuv lahendus?

Meie hinnangul peaks regulatsioon võimaldama mõistlikku tasakaalu surnud 
isiku andmete kaitse ning lähedaste huvide vahel.

Kuna isikuandmete kaitse üldmäärus jätab surnud isikute andmete töötlemise 
korraldamise liikmesriikide pädevusse, on Eesti seadusandjal võimalik 
vajaduse korral kehtivat regulatsiooni täpsustada.

Kui lähedane vajab andmeid näiteks säilmete tuvastamiseks, matmise 
korraldamiseks või muu kaalukalt põhjendatud eesmärgi saavutamiseks, võiks 
seadus selgemalt ette näha vastavad erandid või alused andmete 
väljastamiseks. AKI hinnangul võiks isikuandmete kaitse seaduse § 9 sõnastus 
olla selline, mis tagab küll surnud isiku andmete kaitse, kuid arvestab 
samal ajal ka reaalse elu olukordi ja lähedaste õigustatud vajadusi.

Anna teada, kas kirjalikust kommentaarist piisab või soovid siiski uue 
nädala algul veel telefoni teel üle rääkida.

Heade soovidega

Maire Iro
Avalike suhete nõunik
 <mailto:[email-masked]> [email-masked]

5385 4644, 627 4136

ERAELU KAITSE JA RIIGI LÄBIPAISTVUSE EEST
Tatari 39 | 10134 Tallinn | Eesti
 <https://www.linkedin.com/company/estonian-data-protection-inspectorate/> 
LinkedIn |  <https://www.youtube.com/@andmekaitse> YouTube
 <https://www.aki.ee/>

From: [email-masked] <[email-masked]>
Sent: Wednesday, August 19, 2026 3:27 PM
To: press - AKI <[email-masked]>
Subject: Küsimused ERR uudisloo jaoks

Tähelepanu! Tegemist on välisvõrgust saabunud kirjaga.
Tundmatu saatja korral palume linke ja faile mitte avada.

Tere

Kirjutan Teile Rahvusringhäälingust. Kirjutame lugu seoses kohtulahendiga, 
mis puudutab surnud inimese terviseandmete kaitset ja lähedaste ligipääsu 
nendele andmetele. Vestlesin sel teemal põgusalt Maire Iroga, kes palus mul 
küsimused meilile saata.

Uudis kohtuotsusest:
https://www.err.ee/1610113135/tehik-keeldus-jagamast-ukrainas-langenud-mehe-lastele-isa-terviseandmeid

Küsimused:
1. Kas TEHIK-u praktika selles olukorras keelduda terviseandmete jagamisest 
pärimisõiguse puudumise tõttu on teie hinnangul õigustatud?
2. Kuidas on korraldatud terviseandmete kaitse pärast inimese surma? Seadus 
sätestab, et neid kaitstakse kuni inimese surmast on möödas teatud arv 
aastaid. Miks on seda vaja?
3. Ukrainas võidelnud ja kadunuks jäänud mees tunnistati Eesti kohtusüsteemi 
poolt surnuks. Kuidas käituda välismaal surnud inimese andmete kaitsega? Kas 
sellele kehtib mõni seadus või erand?
5. Kas käesolev kohtuotsus viitab AKI hinnangul võimalikule seaduslikule 
lüngale?
6. Kui surnud inimese laps vajab terviseandmeid oma vanema säilmete 
tuvastamiseks ja matmiseks, kuid ei ole pärija, siis milline peaks olema AKI 
hinnangul andmekaitsest lähtuv lahendus?

Lugupidamisega
Anna Gerda Nurmetalo
ERR veebiuudiste toimetaja

----- Maire Iro - AKI <[email-masked] <mailto:[email-masked]> > kirja 
lõpp -----