Subject: Meediapäring: kas massiliste teabenõuete ja selgitustaotlustega saab omavalitsuse või asutuse töö halvata?
From: "Indrek Meltsas" <[email-masked]>
To: "press - AKI" <[email-masked]>
Cc: "Katrin-Linda Lust" <[email-masked]>
Date: Wed, 12 Aug 2026 12:29:51 +0300

Tähelepanu! Tegemist on välisvõrgust saabunud kirjaga.
Tundmatu saatja korral palume linke ja faile mitte avada.

Tere

Oleme koostamas lugu olukorrast, kus üks või paar inimest esitavad 
kohalikule omavalitsusele väga suurel hulgal teabenõudeid, selgitustaotlusi 
ja muid pöördumisi ning nende menetlemine hakkab omavalitsuse hinnangul 
häirima ametnike tavapäraste tööülesannete täitmist.

Konkreetsemalt käsitleme Setomaa valla juhtumit. Tegemist on ühe Eesti 
väiksema omavalitsusega, kus elab ligikaudu 2700 inimest. Vallavalitsuse 
liikmed, ametnikud ja volikogu esimees kirjeldavad olukorda, kus kaks 
inimest esitavad vallale väga sageli, sisuliselt peaaegu iga päev, 
teabenõudeid, selgitustaotlusi ja muid pöördumisi. Neist üks on opositsiooni 
kuuluv volikogu liige, teine ei ole volikogu liige.

Valla esindajate hinnangul on pöördumiste hulk muutunud sedavõrd suureks, et 
see häirib ametnike tavapäraste tööülesannete täitmist ning vald on sunnitud 
kasutama nendele vastamiseks ka sisseostetud juristi abi.

Lisaks on valla esindajate sõnul samade isikute poolt esitatud erinevatele 
asutustele arvukalt süüteoteateid, kaebusi ja muid pöördumisi, muu hulgas 
prokuratuurile ning Erakondade Rahastamise Järelevalve Komisjonile, mis on 
valla esindajate hinnangul olnud alusetud. Mõistame, et nende pöördumiste 
põhjendatuse hindamine ei pruugi kuuluda AKI pädevusse, kuid toome selle 
välja taustana, mis kirjeldab pöördumiste ulatust ja sagedust.

Sarnaseid probleeme on meile kirjeldatud ka teistes kohalikes 
omavalitsustes, sealhulgas Valga vallas, mistõttu soovime käsitleda küsimust 
laiemalt: kus jookseb piir inimese õiguse vahel saada avalikult võimult 
teavet ning olukorra vahel, kus selle õiguse väga intensiivne, korduv või 
pahatahtlik kasutamine hakkab takistama asutuse põhiülesannete täitmist?

Palume AKI seisukohta järgmistes küsimustes.

1.Kas 
teabevaldajal on üldjuhul kohustus vastata ka siis, kui üks ja sama inimene 
esitab väga suurel hulgal, näiteks praktiliselt iga päev, teabenõudeid ja 
selgitustaotlusi?

2.Kas 
Eesti õigus tunneb selles kontekstis teabe saamise õiguse või 
pöördumisõiguse kuritarvitamise mõistet? Kui pöördumiste arvust, sagedusest, 
korduvusest või sisust nähtub, et nende võimalik eesmärk ei ole enam üksnes 
teabe saamine, vaid asutusele võimalikult suure töökoormuse tekitamine, kas 
asutusel tekib õigus neid teisiti menetleda või teatud juhtudel vastamisest 
keelduda?

3.Kas 
AKI praktikas on olnud juhtumeid, kus üks inimene on esitanud ühele 
asutusele kümneid, sadu või veelgi rohkem teabenõudeid ning see on hakanud 
reaalselt mõjutama asutuse tööd? Kui jah, siis milline on olnud AKI 
seisukoht ja kuidas on selline olukord lahendatud?

4.AvTS 
§ 23 lg 2 p 3 võimaldab teabenõude täitmisest keelduda juhul, kui taotletava 
teabe suure mahu tõttu nõuab teabenõude täitmine teabevaldaja töökorralduse 
muutmist, takistab talle pandud avalike ülesannete täitmist või nõuab 
põhjendamatult suuri kulutusi. Kuidas tuleb seda sätet praktikas tõlgendada?

5.Kas 
nimetatud sätet saab kohaldada ainult ühe erakordselt mahuka teabenõude 
puhul või võib arvesse võtta ka ühe inimese paljude eraldi teabenõuete 
kumulatiivset mõju? Näiteks olukorras, kus ükski teabenõue eraldi ei nõua 
väga palju tööd, kuid peaaegu iga päev saabuvate nõuete menetlemine võtab 
kokku ühe või mitme ametniku olulise osa tööajast.

6.Kui 
suurt tähtsust omab sellises olukorras teabevaldaja suurus ja tegelik 
haldusvõimekus? Kas sama hulka teabenõudeid võib olla põhjendatud käsitleda 
erinevalt näiteks ministeeriumi või Tallinna linna ning mõne tuhande 
elanikuga väikese omavalitsuse puhul?

7.Viies 
näite veel väiksema asutuse tasandile: kas kehtiva õiguse järgi oleks 
võimalik olukord, kus näiteks Ruhnu või Kihnu vallavalitsuse, väikese 
muuseumi, raamatukogu või lasteaia töö on ühe inimese igapäevaste ja 
arvukate teabenõuete ning selgitustaotlustega sisuliselt halvatud, kuid 
asutusel säilib sellest hoolimata kohustus kõikidele pöördumistele seaduses 
ettenähtud korras ja tähtajal vastata?

8.Millised 
õiguspärased võimalused on väikese personaliga asutusel enda töövõime 
kaitsmiseks? Kas võimalikud on näiteks vastamistähtaja pikendamine, mitme 
pöördumise ühine menetlemine, korduvatele küsimustele varasemate vastuste 
või juba avalikustatud teabe viitamine või teatud juhtudel vastamisest 
keeldumine?

9.Kuidas 
erinevad selles küsimuses teabenõuded ja selgitustaotlused? Kas 
selgitustaotluste puhul on asutusel korduvate, sisult samade või 
ebaproportsionaalselt suure töökoormuse tekitavate pöördumiste korral 
teistsugused võimalused kui AvTS-i alusel esitatud teabenõuete puhul?

10.Setomaa 
juhtumi puhul on üks kahest aktiivsest pöördujast volikogu liige, teine aga 
mitte. Kuidas tuleb õiguslikult eristada volikogu liikme esitatud pöördumisi 
tavakodaniku esitatud teabenõuetest ja selgitustaotlustest?

11.Kas 
volikogu liikme õigus saada oma ülesannete täitmiseks omavalitsuselt teavet 
ja dokumente tuleneb KOKS §-st 26 ning sellisele teabe küsimisele AvTS-i ei 
kohaldata? Kuidas peab omavalitsus praktikas eristama, millal inimene küsib 
teavet volikogu liikmena KOKS § 26 alusel ja millal sama inimene esitab 
teabenõude eraisikuna AvTS-i alusel?

12.Kui 
volikogu liige esitab KOKS § 26 alusel väga suurel hulgal päringuid, kas ka 
selle õiguse kasutamisel eksisteerib mingi proportsionaalsuse või õiguse 
kuritarvitamise piir? Kas näiteks kümnete või sadade päringute kumulatiivset 
mõju omavalitsuse tööle saab üldse arvesse võtta?

13.Kui 
KOKS § 26 alusel esitatud volikogu liikme päringute üle AKI järelevalvet ei 
tee, siis kelle poole saab omavalitsus pöörduda olukorras, kus tema 
hinnangul kasutatakse seda õigust süstemaatiliselt asutuse töö häirimiseks?

14.Kas 
AKI hinnangul vajaks kehtiv regulatsioon selles osas täpsustamist, et ühelt 
poolt oleks tagatud avaliku võimu tegevuse läbipaistvus ja opositsiooni 
võimalus omavalitsuse tegevust kontrollida, kuid teiselt poolt ei oleks 
võimalik teabenõuete või muude pöördumiste massilise esitamisega väikese 
ametiasutuse tööd sisuliselt halvata?

Palume võimalusel tuua vastuses näiteid AKI varasemast järelevalve- või 
vaidepraktikast, kus on käsitletud massilisi, korduvaid või teabevaldajale 
ebaproportsionaalselt suure töökoormuse tekitanud teabenõudeid.

Samuti palume võimalusel välja tuua, kas AKI-l on statistikat selle kohta, 
kui sageli esineb Eestis juhtumeid, kus üks inimene esitab samale 
teabevaldajale väga suurel hulgal teabenõudeid või muid pöördumisi, ning 
milline on suurim AKI-le teadaolev pöördumiste hulk ühe isiku poolt ühe 
asutuse suhtes.

Lugupidamisega

Indrek Meltsas

toimetaja

Kuuuurija / Postimees