Subject: EPIKoja, EVPITi ja Vaimupuu avalik kiri: arekeel ja lihtne keel ei ole üks ja sama asi
From: <[email-masked]>
To: <[email-masked]>, "'Kerttu Rakke'" <[email-masked]>
Cc: <[email-masked]>, "'Silvi Laidro'" <[email-masked]>, "Mari Tuulik" <[email-masked]>, <[email-masked]>
Date: Tue, 1 Sep 2026 08:44:54 +0300

Tähelepanu! Tegemist on välisvõrgust saabunud kirjaga.
Tundmatu saatja korral palume linke ja faile mitte avada.

Vaimupuu, Eesti Vaimupuudega Inimeste Tugiliit ja Eesti Puuetega Inimeste
Koda:
Arekeel ja lihtne keel ei ole üks ja sama asi

Avalik kiri

Erivajadustega inimeste huvikaitseorganisatsioonidel on hea meel, et
meedias on hakatud rohkem rääkima ligipääsetavusest ja ligipääsetavast
infost, st lihtsas keeles tekstidest, mille otseseks sihtrühmaks on kerge
intellektipuudega inimesed. Paraku on lihtsa keele teemadel jõudnud
avalikkuse ette palju segadust ja valeinfot, kuna arvamust on avaldanud
inimesed, kes ei tegele igapäevaselt tekstide loomise või toimetamisega
intellektipuudega inimestele.

Erivajadustega inimeste huvikaitseorganisatsioonid mõistavad ametnike ja
keeleteadlaste soovi nimetada kõiki keele lihtsustamise variante
arekeeleks, ent see tekitab hoopis segadust juurde ning nullib ära paljude
inimeste aastatepikkuse töö. Intellektipuudega inimestele vajalik ja
ühiskonnaelus osalemiseks oluline lihtne keel eeldab kindlate reeglite
järgimist, teksti ülesehituse spetsiifikat ning koostööd. Tekstide peamine
eesmärk on anda infot avalikest teenustest, kultuurist, puuetega inimeste
õigustest jne.

Arekeel ja lihtne keel ei ole üks ja sama asi

Arekeel kui termin mõeldi välja aastal 1997 soome selkokieli eeskujul, ent
sellega kogu arekeele arendus piirdus. Arekeelt ei ole „välja töötatud“.
Sellele ei ole loodud reegleid. Mitte kusagil pole kirjas, mille järgi
võiks teksti „aredust“ hinnata. Pole tehtud koostööd erivajadustega
inimeste organisatsioonidega, kes neid reegleid ja nende reeglite järgi
toimetatud tekste kõige rohkem vajavad. Nii ongi arekeel kui termin
eksisteerinud aastakümneid vaid sõnana sõnaraamatutes. Nüüd, kui
ligipääsetavusest ollakse teadlikumad, nopivad termini sõnaraamatutest
välja nii ametnikud kui ka keeleteadlased, arvates, et kõiki lihtsustatud
keelekasutusi võiks nimetada arekeeleks.

Lihtne keel kui termin intellektipuudega inimestele mõeldud keelekasutuse
tähenduses jõudis Eestisse Eesti Vaimupuudega Inimeste Tugiliidu (EVPIT)
kaudu, kes alates aastast 2003 on toimetanud Inclusion Europe’i lihtsas
keeles tekste eesti lihtsasse keelde. Lihtne keel on huvikaitse algatus:
see ei ole seotud keeleteaduse, vaid inimõigusega pääseda infole ligi ehk
saada asjadest aru. Inclusion Europe on mittetulundusühing, Euroopa
intellektipuudega inimeste huviorganisatsioonide katusorganisatsioon, mis
tegutseb aastast 1988. 1990.-te aastate lõpul loodi siin üsna
universaalsed lihtsa keele reeglid, mille järgi tekste intellektipuudega
inimestele mõistetavaks toimetada. Reegleid ja logo (tumesinisel taustal
valge avatud raamat, naerunägu ja püsti tõstetud pöidlaga käsi) kasutab
enamik Euroopa riikidest, v.a Saksamaa, Soome, Läti jt, kes on välja
töötanud omad, keelepõhised reeglid (mis suuresti kattuvad Inclusion
Europe’i reeglitega) ja märgistuse (vt ka
https://vaimukad.ee/wp-content/uploads/2022/07/Info-koigi-jaoks.pdf).

Üks olulisemaid ja erilisemaid IE lihtsa keele reegleid on (eelnevalt
kõikide reeglite järgi toimetatud) tekstide arusaadavuse testimine
sihtrühmaga. Testimine on mõõdupuuks, mille järgi hinnata, kas tekst on
lihtsas keeles. Testimine ei tähenda, et keegi loeb teksti ette ning kui
enam-vähem aru saadakse, ongi korras. Testi läbiviija juhendamisel
arutatakse kõik laused ja lõigud ühiselt läbi, märgitakse ära arusaamatuid
väljendid ja leitakse nende asemel uusi. See tähendab, et
otsustusprotsessis osalevad puuetega inimesed ise, mis on ÜRO puuetega
inimeste õiguste konventsioonis oluline lähtekoht. Pärast testimist ja
tagasisidet läheb tekst uuesti keeletoimetajale. Kuna ühe tekstiga töötab
palju inimesi, on lihtsas keeles tekstil alati mitu autorit.

Erinevalt arekeelest on lihtne keel kui termin kõigile mõistetav, sh
intellektipuudega inimestele. Et lihtsal keelel on ka laiem tähendus, ei
ole probleemiks. Ka paljudes teistes keeltes on nii (vrdl sks k Leichte
Sprache, ingl k Easy Language, easy-to-read language). Termin lihtne keel
ja Inclusion Europe’i lihtsa keele logo on olnud Eesti erivajadustega
inimeste organisatsioonides kasutusel juba paarkümmend aastat, viimastel
aastatel aga on need juurdunud ka ametkondlikult: lihtsasse keelde on
toimetatud palju olulisi tekste, näiteks õiguskantsleri aastaülevaated,
Meremuuseumi Lennusadama näitused, sotsiaalministeeriumi pressiteated,
kohalike omavalitsuste, riigikogu ja europarlamendi valimiste info,
Inimõiguste Keskuse ning paljude teiste asutuste ja ametkondade
materjalid. Tekstid leiab üles IE lihtsa keele logo järgi. Kõige
aktiivsemalt tegelevad Eestis tekstide lihtsasse keelde toimetamisega IE
reeglite järgi Vaimupuu MTÜ ja Eesti Vaimupuudega Inimeste Tugiliit, oma
infomaterjalides kasutab palju lihtsat keelt ka Eesti Puuetega Inimeste
Koda.

Ruumi on nii arekeelele kui ka lihtsale keelele

Kuni 2024. aastani olekski ehk saanud rääkida arekeelest ja lihtsast
keelest kui sünonüümidest, kuna terminit arekeel lihtsalt ei kasutatud.
Siis aga ilmusid kirjastusel Elust Enesest arekeelseteks nimetatud
noorteraamatud: otsetõlked soome selkokielest. Neil raamatutel puudub
igasugune seos Inclusion Europe’i või selle reeglitega – juba seetõttu, et
lihtsa keele reeglite järgi pole lubatud poeetilised väljendid, metafoorid
või sünonüümid, mis ilukirjanduses olulised on. Samuti pole neid raamatuid
enne eesti keeles avaldamist mitte ühelgi sihtrühmal testitud.
Teadaolevalt on need raamatud väga populaarsed täiesti tavaliste
teismeliste seas.

Kuna arekeelsetel noorteraamatutel on hoopis teistsugune sihtrühm kui
lihtsas keeles tekstidel, siis mahuvad Eestisse ära mõlemad: lihtne keel
infotekstides ja arekeel noorteraamatutes. On äärmiselt oluline, et info
jagamisel avalikus ruumis oleks see erinevus ka ära märgitud.

Lihtsas keeles tekstid ongi infotekstid ning sõltuvalt teemast sobivad
need hästi kõigile lugemisraskustega inimestele – ka normintellektiga
keeleõppijaile ja lastele, aga vastupidi mitte: keeleõppeks mõeldud
tekstid võivad jääda intellektipuudega inimestele arusaamatuks, kuna need
on mõeldud normintellektiga inimestele ja võõrkeele õppimise toetamiseks,
lasteraamatud ei sobi juba sellepärast, et paljud intellektipuudega
täiskasvanud peavad soovitust lasteraamatuid lugeda sügavalt solvavaks.

Kuna arekeelsed noorteraamatud on populaarsed, sobivad need hästi
normintellektiga noortes lugemisharjumuse arendamiseks – eriti juhul, kui
arekeelt ei seostata otseselt erivajadustega. Normintellektiga noor ootab
raamatuid, mis on mõeldud normintellektiga inimestele. Arekeelsete
raamatute seostamine erivajadusega võib olla sildistav ning peletada noore
inimese raamatutest hoopis eemale. Saksamaal on just taolise sildistamise
pärast loodud Leichte Sprache Plus, mis oma olemuselt jääb lihtsa keele ja
selge keele vahepeale – nagu ka arekeeleks nimetatud keelekasutus eelpool
mainitud noorteraamatutes. Euroopa lihtsatest keeltest saab täpsemalt
lugeda raamatust Handbook of Easy Languages in Europe (koostanud Ulla
Vanhatalo ja Camilla Lindholm, Frank&Timme, 2021).

Miks peab lihtsustama reeglite järgi?

Loomulikult võib igaüks lihtsustada oma tekste isikliku sisetunde põhjal
ja mitte huvituda rahvusvahelistest reeglitest või logode kasutamisest.
Idee iseenesest – pakkuda lugemisvara lugemisraskustega inimestele – on ju
ilus ja annab võimaluse tunda end heategijana. Siin aga on oht:
kõrgharitud kirjanik, keeleteadlane või toimetaja, kellel puudub
igapäevane kontakt otsese sihtrühmaga, ei pruugi tajuda, missugused sõnad
või väljendid võivad keeruliseks osutuda intellektipuudega inimesele,
arenevale noorele või põhiharidusega immigrandile. Inclusion Europe’i
reeglites on sellise ohu vältimiseks testimine: kui intellektipuudega
inimesed saavad aru, siis saavad tõenäoliselt aru kõik teisedki.

Kui sisetunne on tähtsam kui reeglid ning tekste ei testita, ei tohiks
nimetada oma tekste intellektipuudega inimestele sobivateks. Kui teksti
sihtrühmaks on intellektipuudega inimesed, siis tulevad mängu
ligipääsetavuse nõuded, sh teksti toimetamine ja testimine vastavate
reeglite järgi. (Vt ka Inclusion Europe’i infovoldik Ära kirjuta meie
jaoks ilma meieta:
https://easy-to-read.inclusion-europe.eu/wp-content/uploads/2014/12/EE_Met
hodology.pdf)

Küsimuste korral palume kirjutada [email-masked]
<mailto:[email-masked]> ,  <mailto:[email-masked]>
[email-masked] või [email-masked]
<mailto:[email-masked]> .

Vaimupuu MTÜ

Eesti Vaimupuudega Inimeste Tugiliit

Eesti Puuetega Inimeste Koda

Tallinnas, 1. septembril 2026