Subject: Perearstiabi tugevdamise väljatöötamiskavatsus.
From: Tiina Talijärv <[email-masked]>
To: "Elle-Mall Keevallik" <[email-masked]>
Cc: "Info - SOM" <[email-masked]>
Date: Mon, 18 May 2026 16:01:32 +0300

Tähelepanu! Tegemist on välisvõrgust saabunud kirjaga.
Tundmatu saatja korral palume linke ja faile mitte avada.

Tere

Esitame tagasiside perearstiabi tugevdamise väljatöötamiskavatsuse (VTK) 
dokumendile.

Mõistame hästi, et perearstiabi süsteem vajab muutusi ning lahendusi järjest 
süvenevatele tööjõu-, asendus- ja kättesaadavuse probleemidele. Samuti peame 
vajalikuks koostöö tugevdamist, piirkondliku võimekuse parandamist.

Samas on mitmed küsimused, mis vajaksid meie hinnangul enne lõplike 
lahenduste kujundamist põhjalikumat analüüsi ja täiendavat selgitamist.

Väljatöötamiskavatsuses nähakse olulise arengusuunana piirkondliku 
vastutusega tervisekeskuste (PITK) loomist ning suuremate tervisekeskuste 
suuremat rolli perearstiabi jätkusuutlikkuse tagamisel. Dokument kirjeldab 
PITK-idele kavandatavaid ülesandeid ja ootusi, kuid märksa vähem on 
käsitletud küsimust, milliste konkreetsete meetmete, ressursside ja 
tööriistade abil oleks võimalik neid eesmärke praktikas saavutada.

Praegu jääb ebaselgeks:

* milline saab olema PITK-ide tegelik võimekus uute perearstide leidmisel ja 
piirkonda toomisel;

* kuidas tagatakse toimiv asendusarstide süsteem olukorras, kus perearstide 
puudus on juba täna väga suur;

* milliste vahenditega hakatakse toetama personali värbamist ja hoidmist;

* kuidas korraldatakse piirkondlike kriiside lahendamine;

* ning milline lisarahastus, tugistruktuurid või õiguslikud tööriistad 
PITK-idele selleks kaasa antakse.

Samuti jääb ebaselgeks, milliste reaalsete vahenditega oleks võimalik noori 
arste piirkonda meelitada olukorras, kus kogu tervishoiusüsteemis toimub 
pidev kulude kokkuhoid ning perearstide töökoormus on juba praegu väga 
kõrge.

Leiame, et suurem ja kesksemalt juhitud süsteem ei pruugi praktikas 
automaatselt tähendada paremini toimivat või tõhusamalt juhitavat süsteemi. 
Eriti puudutab see olukordi, kus PITK-id hakkavad hõlmama mitut erinevat 
piirkonda või tegevuskohta maakonna eri osades.

Oluliseks peame ka töötajate heaolu küsimust. Perearstiabi jätkusuutlikkus 
ei sõltu üksnes patsientide teenindamise võimekusest, vaid ka sellest, kas 
süsteem võimaldab tervishoiutöötajatele realistlikku töökoormust, toimivat 
koostööd ning töötervishoiu ja tööohutuse nõuete järgimist.

Praktikas jätkuvalt ka arste, kelle jaoks on oluline suurem iseseisvus ja 
paindlikkus töö korraldamisel, ühekeks võimaluseks - mitme juriidilise isiku 
baasil tegutsevad koostöökokkuleppelised tervisekeskus

Mitme juriidilise isiku baasil tegutsevad koostöökokkuleppelised 
tervisekeskused on Eestis aastaid reaalselt toiminud ning paljudel juhtudel 
taganud patsientidele kvaliteetse perearstiabi, toimiva koostöö ning paremad 
asendusvõimalused. Sageli on selline töökorraldus kujunenud just seetõttu, 
et see võimaldab ühendada meeskonnatöö eelised ja perearsti iseseisva 
tegutsemise.

Leiame, et perearstiabi arendamisel peaks säilima võimalikult paindlik 
töökorraldus ning erinevate koostöömudelite kasutamise võimalus, eriti 
olukorras, kus süsteem seisab silmitsi tõsise tööjõupuudusega.

Oluliseks peame ka nimistupõhisuse säilitamist. Patsientide jaoks on väga 
oluline ravisuhete järjepidevus ning see, et nende tervisemurega tegeleks 
võimalikult järjepidevalt sama perearst või meeskond. Praegu jääb 
ebaselgeks, kuidas tagatakse suuremates piirkondlikes süsteemides 
nimistupõhisuse tegelik säilimine ning välditakse olukordi, kus vastuvõtte 
hakkavad tegema juhuslikult piirkonnast leitud asendajad ilma pikemaajalise 
seoseta konkreetse nimistuga.

Väljatöötamiskavatsuses on märgitud, et tervisekeskuse määratlemine ühe 
juriidilise isikuna ei mõjuta olemasolevaid tervisekeskuseid. Samas liigub 
kogu kavandatav regulatiivne loogika ühtse tegevusloa, ühtse juhtimise ja 
ühe juriidilise isiku mudeli tugevama eelistamise suunas. Seetõttu jääb 
ebaselgeks, milline võiks olla koostöökokkuleppeliste tervisekeskuste 
tegelik positsioon ja jätkusuutlikkus pikemas perspektiivis.

Peame oluliseks rõhutada, et ka koostöökokkuleppelistes tervisekeskustes on 
olemas keskuse tööd koordineerivad rollid ning vastutusjaotus. Tegemist ei 
ole juhtimiseta või vastutuseta mudeliga. Vastutusjaotused on praktikas 
olemas ning vajadusel oleks võimalik need ka selgemalt formaliseerida või 
Tervisekassale esitada, kui selleks kehtestataks üheselt mõistetavad nõuded 
või korraldus.

Samuti vajaks täiendavat selgitamist, milliste sisuliste ja objektiivselt 
hinnatavate näitajate alusel hakatakse tulevikus hindama tervisekeskuste 
tegelikku koostöö kvaliteeti ja toimivust. Praegu jääb ebaselgeks, kuidas 
eristatakse praktikas hästi toimivat koostöökokkuleppelist tervisekeskust 
halvasti juhitud ühtse juriidilise isiku tervisekeskusest.

Leiame, et tervisekeskuse kvaliteeti ja patsiendikesksust ei määra üksnes 
juriidiline vorm, vaid eelkõige juhtimiskvaliteet, töökorraldus, 
meeskonnasisene koostöö ning tegelikult toimivad ühised protsessid. 
Praktikas võib hästi toimiv koostöökokkuleppeline tervisekeskus tagada 
kvaliteetsema ja paindlikuma perearstiabi kui halvasti juhitud ühe 
juriidilise isiku baasil tegutsev tervisekeskus.

Seetõttu peame oluliseks, et regulatsiooni keskmes oleks eelkõige sisulise 
koostöö ja kvaliteedi hindamine, mitte üksnes organisatsioonilise mudeli 
eelistamine.

. Osa tänaseid perearste on jätkanud töötamist just seetõttu, et 
koostöökokkuleppeline mudel võimaldab neil säilitada suuremat iseseisvust, 
paindlikkust ja kontrolli oma töökorralduse üle, pakkudes samas 
meeskondlikku tuge ja asendusvõimalusi.

Seetõttu jääb ebaselgeks:

* kui palju võib koostöökokkuleppeliste mudelite oluline piiramine 
suurendada nimistute perearstita jäämise riski;

Välja on toodud, et võtta linnalises piirkonnas perearstilt nimistu ära 
juhul, kui nimistus on pikema aja jooksul alla 1200 inimese. Leiame, et 
selle meetme rakendamisel tuleks täiendavalt hinnata, kuidas tagatakse 
sellisel juhul patsientidele tegelik perearstiabi järjepidevus olukorras, 
kus perearstide puudus on juba praegu märkimisväärne ning paljud nimistud 
töötavad asendusarstide toel.

Täiendavat tähelepanu vajab ka nimistuülese teenindamise ja ühiste 
tööprotsesside laiendamise mõju terviseandmete töötlemisele ning 
infosüsteemide kasutamisele erinevate koostöömudelite puhul.

Väljatöötamiskavatsuses viidatakse korduvalt:

* ühistele infosüsteemidele;

* nimistuülesele teenindamisele;

* asendamise korral teiste perearstide infosüsteemidele ligipääsu 
vajadusele;

* ning ühiste tööprotsesside ja tugisüsteemide kasutamisele.

Samas ei ole meie hinnangul piisavalt analüüsitud, millistel õiguslikel 
alustel ja milliste kaitsemeetmete rakendamisel oleks võimalik tagada 
täielik vastavus andmekaitse- ja tervishoiuõiguse nõuetele olukorras, kus 
tervisekeskus koosneb erinevatest juriidilistest isikutest.

Praegu jääb ebaselgeks:

* kuidas oleks erinevate juriidiliste isikute vahel korraldatud vastutus 
terviseandmete töötlemisel;

* millistel tingimustel oleks võimalik kasutada ühiseid infosüsteeme;

* kuidas oleks tagatud patsiendi õigused ja andmete töötlemise läbipaistvus;

* ning kas ja millistel tingimustel on erinevate juriidiliste isikute 
töötajatel lubatud ligipääs teiste juriidiliste isikute valduses olevatele 
terviseandmetele.

Leiame, et tegemist ei ole üksnes tehnilise või töökorraldusliku küsimusega, 
vaid olulise õigusliku teemaga, mille osas oleks enne ulatuslike süsteemsete 
muudatuste elluviimist vajalik põhjalikum analüüs ning selgemad juhised nii 
tervisekeskustele kui ka järelevalveasutustele.

Samuti peame vajalikuks, et enne selliste muudatuste rakendamist kaasataks 
põhjalikumalt Andmekaitse Inspektsioon ja Riigi Infosüsteemi Amet ning 
viidaks läbi eraldi andmekaitseline mõjuanalüüs, et tagada piisav 
õigusselgus nii teenuseosutajatele kui ka patsientidele.

Lisaks soovime juhtida tähelepanu ettevõtlusvabaduse aspektile. Eesti 
Vabariigi põhiseaduse § 31 kohaselt on isikutel õigus tegeleda ettevõtlusega 
ning avaliku võimu sekkumine ettevõtlusmudelite kujundamisse peab olema 
põhjendatud, eesmärgipärane ja proportsionaalne.

Seetõttu võib tekkida küsimus, kas koostöökokkuleppeliste tervisekeskuste 
tegevusvõimaluste oluline piiramine või nende mudeli sisuline kaotamine 
oleks ettevõtlusvabaduse vaates piisavalt põhjendatud ja proportsionaalne 
meede, eriti olukorras, kus puudub põhjalik analüüs selle kohta, kas samade 
eesmärkide saavutamine võiks olla võimalik ka vähem piiravate meetmete 
kaudu.

Toetame perearstiabi tugevdamise eesmärke, kuid peame oluliseks, et 
kavandatavad muudatused oleksid lisaks töökorralduslikule eesmärgipärasusele 
ka piisavalt paindlikud, proportsionaalsed ning arvestaksid tegelikku 
olukorda perearstiabis, sealhulgas tööjõupuudust, piirkondlikke eripärasid 
ja juba toimivate koostöömudelite praktilist väärtust.

Lugupidamisega,

Tiina Talijärv