Subject: RE: Küsimusi ja seisukohti seoses elatusmiinimumi metoodika uuendamisega
From: Kati Nõlvak - SOM <[email-masked]>
To: "Jaanus Nurmoja" <[email-masked]>
Date: Fri, 5 Dec 2025 16:23:34 +0300

Tere!

Täname Teid mõttekäikude ja ettepanekute eest seoses arvestusliku
elatusmiinimumi metoodika uuendamisega. Edastan siinkohal vastused Teie
küsimustele ja loodan, et need annavad vajaliku selguse.

1. Kas uue metoodika alusel arvutatud elatusmiinimum peab võimaldama
lihtsalt füüsilist eksistentsi või olema sotsiaalkultuuriline
elatusmiinimum, mis on piisav selleks, et inimene saaks väärikalt
eksisteerida ja olla ka aktiivne ühiskonnaliige?

Vastus:
Uuring ei lähtu üksnes füüsilise eksistentsi tagamiseks vajalikust
kulutasemest. Tehnilise kirjelduse ja uuringu eesmärkide järgi peab
elatusmiinimum kajastama inimese esmavajaduste rahuldamiseks vajalikku
minimaalset tarbimistaset viisil, mis võimaldab tal säilitada inimväärsuse
ja täita igapäevaseid ühiskondlikke rolle.

See tähendab, et metoodika ei piirdu ainult bioloogilise toimetuleku
tagamiseks vajalike kuludega (nt toit ja esmased eluasemekulud), vaid
käsitleb ka teatud kululiike, mis on vajalikud elementaarseks sotsiaalseks
toimimiseks. Samas rõhutame, et sotsiaal-kultuuriliste aspektide arvesse
võtmine toimub vaid minimaalsel ja vältimatul tasemel, mitte ulatuses, mis
peegeldaks keskmist või tavapärast tarbimist.

Metoodiline raamistik hõlmab kolme kulublokki:
• toit;
• eluasemega seotud kulud;
• muud vältimatud individuaalsed kulud.

Just see viimane kategooria sisaldab mõningaid miinimumelemente, mis on
vajalikud kõige baasilisemaks ühiskonnaelus osalemiseks, näiteks:
• elementaarsed tarbeesemed ja riided;
• side ja liikumise esmavajadused;
• sümboolsed ja väga tagasihoidlikud kulutused mõne olulise isikliku või
perekondliku sündmuse tähistamiseks.

Centari vaheraport käsitleb neid kululiike näidisena, mitte lõplikult
määratletud ostukorvina, kuid suund on selgelt sellele, et elatusmiinimum
ei piirdu ainult ellujäämisega. Samal ajal on rõhk vajaduspõhisel ja
minimaalsetel kuludel, mitte laiemal sotsiaalsel osalusel ega keskmise
elatustaseme taastootmisel.

Selle tulemusel võimaldab metoodika hinnata miinimumtaset, mis tagab
inimese esmavajadused ja kõige baasilisema ühiskondliku toimimise, kuid ei
sisalda ulatuslikumaid tarbimis- ega osalusvõimalusi.

  _____

2. Kas metoodika uuendamise ettepaneku(te)st oodatakse üksnes piisava
elatusmiinimumi defineerimist või ka laiemaid reformiideid ja/või
riigieelarvele ja maksudele avalduda võiva mõju arvestamist ja
väljatoomist?

Vastus:
Uuringu põhieesmärk on elatusmiinimumi metoodika ajakohastamine ja piisava
miinimumtaseme määratlemine — see tähendab, et keskmes on metoodika ise,
mitte laiapõhjalised poliitilised või eelarvelised reformiettepanekud. Töö
tulemuseks on teaduslikult põhjendatud metoodika ning selle rakendumise
korral tekkiv hinnanguline miinimumtaseme suurus.

Uuring ei hõlma riigi maksusüsteemi, sotsiaalkaitse laiemat ülesehitust
ega riigieelarveliste mõjude detailset analüüsi. Samuti ei ole uuringu
ülesandeks töötada välja reformikavasid või soovitada konkreetseid
poliitikamuudatusi, mis ulatuksid elatusmiinimumi tehnilisest raamistikust
kaugemale.

Küll aga hinnatakse elatusmiinimumi metoodika uuendamisega seostatult
toimetulekutoetuse süsteemi piisavust ja kättesaadavust ning tehakse
vajaduse korral metoodilisi ettepanekuid selle kohta, kuidas toetuse
arvutamine võiks uue elatusmiinimumi valguses paremini toimida. Tegemist
on siiski metoodika rakendamisest tulenevate tehniliste soovitustega,
mitte tervikliku reformipaketiga.

Seega: uuring annab metoodilise aluse, mille põhjal poliitikakujundajad
saavad hiljem hinnata võimalikke eelarvelisi või süsteemseid mõjusid, kuid
ise uuring riigieelarve- ega maksaanalüüsi ei tee ning laiapõhjalisi
poliitikasoovitusi ei paku.

  _____

3. Kui peate selles töös arvestama mingite sisuliste piirangutega, siis
millistega?

Vastus:
Uuringu läbiviimisel ei ole uurijatele seatud kitsendusi kasutatavate
metoodikate või lähenemisviiside osas. Vastupidi – meie ootus on, et
elatusmiinimumi metoodika uuendamiseks rakendataks võimalikult
laiapõhiseid ja sisulisi analüüsivõtteid, sealhulgas nii kvantitatiivseid
kui kvalitatiivseid meetodeid, erinevate andmeallikate kombineerimist ning
vajaduse korral ka ekspertarvamusi.

Ainus sisuline piirang tuleneb uuringu tehnilisest kirjeldusest, mis
määratleb ära töö mahu ja teemalise ulatuse. See tähendab, et analüüs ja
ettepanekud peavad jääma elatusmiinimumi metoodika uuendamise,
vajaduspõhiste kulude hindamise ja toimetulekutoetuse süsteemi konteksti.

Nende raamide sees on uurijatel täielik vabadus valida sobivaimad
metoodikad, käsitleda teemat nii teoreetilisest kui praktilisest
vaatenurgast ning pakkuda välja lahendusi, mis vastavad võimalikult
täpselt uuringu eesmärkidele. Me ei ole seadnud piiranguid selle kohta,
kui laiapõhiselt uurijad küsimustele vastavad – pigem ootame, et metoodika
oleks terviklik, põhjendatud ja mitmekülgselt toetatud.

  _____

4. Kas peate poliitikutele esitlemiseks välja töötama vaid ühe (parima)
metoodika või on võimalik näidata ära ka erinevaid stsenaariume oma
tugevuste ja nõrkustega (sarnaselt laste saamise ja kasvatamise toetamise
analüüsiga)?

Vastus:
Tehniline kirjeldus näeb selgelt ette, et uuringurühm peab analüüsima
erinevaid metoodilisi võimalusi ja kaaluma, kas ning milliseid erisusi
tuleks arvestada erinevate leibkonnatüüpide puhul. See tähendab, et
uuringu käigus on oluline käsitleda mitut võimalikku lähenemist, tuua
välja nende tugevused ja piirangud ning näidata, kuidas erinevad valikud
mõjutaksid elatusmiinimumi kujunemist.

Samal ajal ei ole uuringu eesmärk pakkuda välja mitut paralleelset
lõppmetoodikat. Lõpptulemuseks peab olema üks koondatud, selgelt
põhjendatud ja rakendamiseks sobiv metoodika, mis põhineb eelnevalt
analüüsitud alternatiivide võrdlusel. Ootus on, et uuringurühm selgitab,
miks just nende pakutud lahendus on kõige mõistlikum, teostatavam ja
vastab parimal viisil tehnilises kirjelduses seatud eesmärkidele.

Kokkuvõttes:
• analüütilises osas ootame mitut võimaliku lahenduskäigu ja metoodilise
valiku läbikaalumist,
• lõpparuandes ootame selget ja üheselt soovitatud metoodikat, mis tugineb
eelnevale võrdlevale analüüsile.

  _____

5. Kas kavatsete oma töös kasutada (Eesti oludele kohandamiseks, võrdluste
tarbeks) mõnes välisriigis (näiteks Saksamaal) kasutusel olevaid
samalaadseid ja sarnase ülesehitusega skeeme ja nende aluseks olevaid
metoodikaid?

Vastus:
Jah, uuringus on plaanis arvestada ja analüütilises osas käsitleda ka
rahvusvahelist praktikat, sealhulgas riikide näiteid, kus kasutatakse
sarnase eesmärgiga miinimumkulude või standardeelarvete metoodikaid.
Tehniline kirjeldus toetab seda, rõhutades vajadust võrrelda Eesti
võimalikke metoodilisi lahendusi rahvusvaheliste lähenemistega ning
hinnata, milliseid elemente oleks võimalik või põhjendatud Eesti oludesse
kohandada.

Praeguseks on Centar vaheraportites käsitlenud mitmeid riike, kus
kasutatakse Eesti tööle struktuurilt kõige sarnasemaid lähenemisi. Nende
hulgas on näiteks: Holland (Nibudi standardeelarvete süsteem),
Suurbritannia (Minimum Income Standard), Iirimaa (Vincentian Partnership
referentsieelarved), Saksamaa (Regelbedarf’i metoodika), Belgia (BE-REF
referentsieelarved), Soome (Kela vajaduspõhised kuluraamistikud).

Need näited on vaheraportis toodud eelkõige võrdlusmaterjalina, st eesmärk
ei ole ühegi välisriigi mudelit otseselt üle võtta. Elatusmiinimumi tase
ja ülesehitus sõltub oluliselt riigi sotsiaalpoliitilisest raamistikust,
hinnatasemest ja institutsioonidest, mistõttu välisriikide metoodikaid
saab kasutada eelkõige taustaks, inspiratsiooniks ja võrdlusmaterjalina,
mitte lõpliku lahenduse alusena.

  _____

6. Kuidas suhtute mõttesse, et arvestusliku elatusmiinimumi metoodika
muutmine võiks sisuliselt olla 2019.–2020. aasta uuringu „Lapse
vajaduspõhine miinimumelatis“ edasiarendus – selles rakendatud metoodika
taaskasutamine või (lõppraportiski soovitatud) ajakohastamine ning selles
uuringus välja pakutud „eelarvete“ väljatöötamine ka üksikut täiskasvanut
silmas pidades, kas siis 2025. aasta lõpu või 2026. aasta
(indekseerimisjärgse) seisuga?

Vastus:
Lapse vajaduspõhise miinimumelatise uuring kasutas standardeelarvete
metoodikat, mis aitab struktureerida lapse tavapärast vajaduspõhist
tarbimist. Metoodiliselt võib selles lähenemises olla teatud sarnaseid
elemente ka elatusmiinimumi koostamisega, mistõttu on mõistetav küsimus,
kas elatusmiinimumi metoodika võiks olla nimetatud uuringu edasiarendus
või täiskasvanule kohandatud variant.

Siiski on elatusmiinimumil ja miinimumelatisel sisuliselt erinev eesmärk,
kasutusvaldkond ja poliitikafunktsioon, mistõttu ei saa elatusmiinimumi
metoodikat pidada miinimumelatise uuringu otseseks jätkuks.

Miinimumelatis:
• on perekonnaõiguslik instrument,
• määrab lapse ülalpidamiseks vajaliku kulu suuruse,
• seob ühe konkreetse lapse vajadused konkreetse vanema
ülalpidamiskohustusega,
• toetab kohtumenetluses ja vanematevahelistes vaidlustes tehtavaid
otsuseid.

Metoodiliselt kirjeldab miinimumelatis lapse tavapärast ja normipärast
vajaduspõhist tarbimist, st kulutaset, mis võimaldab lapsel osaleda
ühiskonnaelus sellisel määral, mida Eesti oludes peetakse tavaliseks. See
ei ole minimaalne ellujäämiskulu, vaid normatiivne ja tavapärane
vajaduspõhine kulu.

Elatusmiinimum:
• on sotsiaalpoliitiline ja statistiline näitaja,
• määratleb absoluutse vaesuse piiri ja sellest tulenevalt minimaalse
tarbimistaseme,
• on aluseks toimetulekutoetuse kujundamisele ja süsteemi piisavuse
hindamisele,
• hõlmab täiskasvanuid ja erinevaid leibkonnatüüpe, mitte üksnes laste
vajadusi.

Erinevalt miinimumelatisest kirjeldab elatusmiinimum minimaalselt
vajalikku tarbimist, mis tagab füüsilise toimetuleku ning ainult kõige
elementaarsema inimväärikuse ja baastasemel sotsiaalse toimimise. See ei
peegelda keskmist ega tavapärast tarbimist, vaid minimaalseid vältimatuid
kulusid.

Miks ei saa miinimumelatise uuring olla elatusmiinimumi metoodika
edasiarendus?

Kuigi mõlemad uuringud kasutavad mõningaid sarnaseid metoodilisi võtteid
(nt kulublokkide kaupa struktureerimine), on nende eesmärgid, sihtrühmad,
kontekst, poliitikafunktsioon ja normatiivne raamistik oluliselt erinevad.
Lapse tavapärane vajaduspõhine kulu ei ole ülekantav täiskasvanute ega
erinevate leibkonnatüüpide minimaalsele tarbimistasemele.

Miinimumelatise uuring võib pakkuda üksnes metoodilist inspiratsiooni või
võrdlusmaterjali, kuid seda ei kasutata elatusmiinimumi tehnilise
lähtealusena. Praeguse uuringu metoodika kujundatakse tervikuna Eesti
sotsiaalpoliitilistest eesmärkidest, rahvusvahelisest praktikast ja
tehnilises kirjelduses seatud raamistikust lähtuvalt.

  _____

7. Kui leitakse võimalus andmepõhiseks toimetulekutoetuse määramiseks, kas
sellega võib kaasneda ka nö proportsionaalse muutumise põhimõtte
rakendamine, kus toetused ei kao ega teki järsult, vaid muutuvad
mõistlikes proportsioonides vastavalt sissetulekute muutumisele, tagades
selle, et iga juurde teenitud euro suurendab igal juhul ka inimese kogu
netosissetulekut?

Vastus:
Uuringu põhifookus on elatusmiinimumi metoodika ajakohastamisel ning
toimetulekutoetuse süsteemi piisavuse ja kättesaadavuse hindamisel. Uuring
ise ei käsitle toetuse disaini või vähenemisloogika muutmist, kuna
sellised otsused kuuluvad poliitikakujundajate pädevusse.

Oluline on aga rõhutada, et teatud proportsionaalsuse põhimõte on Eesti
toimetulekutoetuse süsteemis juba täna olemas. Toimetulekutoetuse seaduses
(SHS § 133 lg 2¹) on sätestatud töötamise erisus, mille kohaselt ei
arvestata toetuse määramisel osa töisest tulust sissetulekuna nende
isikute puhul, kes on varem vähemalt kahel kuul saanud toetust ilma töist
tulu saamata.

Kehtiv erisus toimib järgmiselt:
• kahel esimesel kuul ei arvata sissetulekuks 100% töisest tulust,
• järgneva nelja kuu jooksul ei arvata sissetulekuks 50% töisest tulust.

Seletuskirjas rõhutatakse ka erisuse eesmärki: soodustada tööle minekut,
vähendada järske toetuskadu ning tagada, et inimene võidaks iga juurde
teenitud euroga vähemalt ajutisel perioodil. Seega on proportsionaalse
muutumise põhimõttel juba tänases süsteemis oma koht ja see töötab teatud
ajaraamis.

Uuring võib analüüsida, kuidas andmepõhine lähenemine võiks tulevikus
toetuse hindamist tehniliselt sujuvamaks muuta (näiteks kuidas sissetuleku
muutused jõuaks arvestusse automaatselt või kiiremini). Samas uuring ei
loo ega määra uut toetuse vähenemisloogikat, sh ei tee ettepanekut alalise
proportsionaalse skeemi kasutuselevõtuks. Suchised valikud on poliitilised
ja strateegilised otsused, mis tuleb langetada eraldi poliitikakujundamise
protsessis.

  _____

8. …mis võis olla põhjus, et 2019. aasta algatusest edasi ei liigutud? Ja
kas nüüd alustatud metoodika uuendamise protsessi oleks põhjust pidada
tolle algatuse jätkuks?

Vastus:
On tõsi, et Sotsiaalministeerium pöördus 2019. aasta detsembris
Statistikaameti poole ettepanekuga arutada elatusmiinimumi metoodika
uuendamist. Tollases pöördumises osutati sellele, et kehtiv metoodika
keskendub valdavalt füsioloogilistele vajadustele ning ei arvesta
piisavalt elementaarseid sotsiaalseid ja ühiskondlikke osalusvajadusi, mis
tänapäeval on oluline osa inimväärsest toimetulekust. Seega võib öelda, et
arutelud elatusmiinimumi kaasajastamise vajadusest olid olemas juba enne
praeguse uuringu käivitamist.

Tookord protsess edasi ei liikunud, eeskätt seetõttu, et vahetult pärast
pöördumist muutusid Eesti ja kogu Euroopa oluliselt. 2020. aasta alguses
alanud koroonapandeemia ning sellele järgnevad kriisid –
tervishoiusüsteemi koormus, töö- ja sissetulekukaod, energiakriis ja
inflatsioon – mõjutasid kogu sotsiaalvaldkonda väga otseselt. Ministeerium
pidi kiiresti ümber seadma oma tegevuste prioriteedid, keskendudes eeskätt
kiireloomulistele kriisimeetmetele ja kõige haavatavamate rühmade
toetamisele. Sellises olukorras ei olnud võimalik käivitada mahukat ja
ressursimahukat metoodikauuenduse projekti.

Praegu läbiviidavat metoodika uuendamise protsessi võib käsitleda
osaliselt varasemate arutelude loomuliku jätkuna selles mõttes, et vajadus
metoodika kaasajastamiseks ei ole ajas kadunud ning teema on jätkuvalt
olnud sotsiaalpoliitikas aktuaalne. Samas põhineb praegune uuring juba
uuel lähteülesandel, laiemal analüütilisel raamistikul ja tänastel
sotsiaalmajanduslikel tingimustel. Seetõttu ei ole tegemist 2019. aasta
initsiatiivi formaalse jätkuga, vaid pigem uue etapiga teemas, mille
vajalikkus oli ka varem tuvastatud.

  _____

9. Millal algas käesolev metoodika uuendamise projekt?

Vastus:
Praegune elatusmiinimumi metoodika uuendamise projekt sai alguse 2024.
aasta sügisel läbi avaliku projektikonkursi. Taotlusi sai esitada
26.09.2024–07.11.2024. Konkursi üleskutse on avalikult leitav ETISes:
<https://www.etis.ee/Portal/News/Display/ba026707-710a-48db-9f81-62f2ac6b1
a64>
https://www.etis.ee/Portal/News/Display/ba026707-710a-48db-9f81-62f2ac6b1a
64 ning konkursi võitja andmed on samuti ETISes avalikult kättesaadavad:
<https://www.etis.ee/Portal/Projects/Display/814b688e-5775-41f6-afab-41136
17ea364>
https://www.etis.ee/Portal/Projects/Display/814b688e-5775-41f6-afab-411361
7ea364

Projekti ametlik lõpptähtaeg on 2026. aasta veebruaris. Vajalikud
andmekaitseload võtsid oodatust kauem aega, mistõttu valmivad esimesed
sisulised tulemused 2026. aasta aprilli alguses.

Lõpetuseks

Täname teid veel kord huvi eest elatusmiinimumi metoodika uuendamise vastu
ning põhjalike mõttekäikude eest, sh seoses lapse miinimumelatise uuringu
ja kodanikupalga aruteludega. Isiklikult pean Rutger Bregmani käsitlust
kodanikupalgast raamatus „Utoopia realistidele“ vägagi põnevaks. Tervikuna
jagame arusaama, et sotsiaalpoliitika kujundamisel peab tuginema
usaldusväärsetele ja võimalikult terviklikult läbimõeldud alusandmetele.

Lugupidamisega,

Kati Nõlvak
majandusliku toimetuleku poliitika juht
Sotsiaalministeerium

From: Jaanus Nurmoja <[email-masked]>
Sent: Wednesday, November 19, 2025 5:39 PM
To: Kati Nõlvak - SOM <[email-masked]>; Info - SOM <[email-masked]>
Subject: Küsimusi ja seisukohti seoses elatusmiinimumi metoodika
uuendamisega

Tere,

Edastan Kati Nõlvakule oma küsimused ja mõned seisukohad seoses
elatusmiinimumi metoodika käimasoleva uuendamisega.

Parimate soovidega

Jaanus Nurmoja

MTÜ Kodanikupalga Ümarlaud Eestis juhatuse liige